Dobro jutro, Patriče. -Dobro jutro.
Dobro jutro. -Dobro jutro. -Zdravo, Patriče. -Zdravo, Dejvide.
Možda ti zatrebaju.
Kada ste sinoć otišli? -Ćuti, ne spominji.
Pazi da ne izgubiš knjige.
Zdravo, Dejvide. -Ćao, tata.
BILI SMO STRANCI KADA SMO SE SRELI
Prevod i obrada: Admir Destani (Dartanjan)
Imam teoriju da su muškarci iskreni jedni prema drugima samo tokom doručka.
Dok ne navuku oklop. Recite mi nešto, Ko.
Znači li vam šta moje ime kad ga čujete preko telefona?
Nažalost, ne. Da li bi trebalo?
Može se reći da sam slavan. Pisac sam.
Jeste li čuli za knjigu "Dosegni Zvezde"? -Ne.
"Katastrofa"?
Nisam od onih što mnogo čitaju.
Nerealno je očekivati da prosvetliš ceo svet sa dve sjajne knjige.
Da čitate,
znali bi da je "Dosegni Zvezde" objavljena u "Postu",
bila je Knjiga meseca, i MGM je otkupio filmska prava.
"Katastrofa" je na listi najprodavanijih knjiga mesecima,
Foks je upravo ekranizuje. -Sigurno ste veoma uspešni.
Ja sam Kralj Mida. -Drago mi je da to čujem.
Volim da eksperimentišem s vremena na vreme,
a to ume da košta.
To cviljenje koje ste čuli je moj novčanik.
Možda sam odabrao pogrešnog arhitektu.
Možda. Kako to da ste mene odabrali?
Video sam ovaj članak u časopisu kod zubara.
Svidelo mi se.
Jedina kuća koju nisam poželeo da srušim i iznova sagradim.
Znam o čemu pričate.
Nadam se da će izdavač jednog dana prestati da mi šalje korekture.
Kad god to uradi, dođe mi da prepravim čitavu knjigu.
Dakle, šta imate na umu?
Zavisi koliko želite da potrošite.
Voleo bih da ne premašim 100.000$.
Sa tolikim budžetom ćemo nešto postići.
Zavisi od kuće koju želite i da li ćemo se složiti.
Sa 100.000$ se ne bi složili? -Moguće je.
Od onih ste temperamentnih umetnika? -Može se tako reći.
Kuće koje ja projektujem reklamiraju mene, a ne vas.
Ne želim da se moje ime povezuje sa nekom bezličnom kućom.
Vi to sigurno razumete. Koga ocenjuju, vas ili urednika?
Još kafe? -Ne, hvala.
Kakve kukove ima.
Recimo da nam se ukusi podudaraju, šta onda?
Želim da vidim vašu parcelu.
Najpre bih voleo da pročitam vašu knjigu, "Dosegni Zvezde".
Druga je bolja. -Nisu li one prve autobiografske?
Bistar momak. Ipak malo čitate.
Pre nego što zasučem rukave, moram da znam sve o vama.
Sve što znam o vama za sada je da volite kafu i kukove.
Postoje stvari koje bih radije prećutao.
Nisam ja cinkaroš.
Šta ako vam se ne dopadne knjiga?
Nećemo čačkati mečku pre vremena.
Biće i pregršt toga. -Zvuči kao operacija bubrega.
Nije baš toliko strašno, ali...
Projektovanje nečije kuće veoma je lična stvar.
Dopadate mi se, Ko. Ja vama?
Nisam još siguran. Mislim da hoćete.
Nisam vas zaprosio. -Moraću da odbijem.
Zdravo, Lari. -Zdravo, Felikse.
Iv je zvala i rekla da si zaboravio meso. Hari će to srediti.
Hvala. Kako ti je sinoć bilo na zabavi?
Nisam nešto bio oduševljen.
Možda sam staromodan, ali mislim da Bad malo preteruje.
Kako to misliš?
Znaš, njegove neumesne šale. Odmah sam izveo Beti iz sobe.
Nisam uštogljen, ali na zabavi se treba suzdržati
od takvih insinuacija i aluzija.
Mislim da je Bad bezopasan. -Može biti da sam staromodan.
Možda jesi.
Gđice, mislim da ste uzeli moja kolica.
Ne, sigurna sam da...
Oprostite, udubila sam se u mislima.
Ne mislite li da bi bilo lakše da ih odguramo do vaših kolica?
Valjda jeste.
Vi ste Patrikova majka, zar ne? Video sam vas jutros na stanici.
Ja sam Dejvidov otac. -Beti Anders vas je spominjala.
Kako vam se sviđa knjiga? -Nisam još počeo.
Ja jesam, ali... -Ali šta?
Žene u njoj su mi lažne. Ne znam.
Činile su mi se površno, te je nisam završila.
Oduševiće se kad to čuje. -Poznajete ga?
Projektujem mu kuću. -Da, vi ste arhitekta.
Mora da ste dobri. Beti kaže da ste nagrađivani.
Davno.
Kako vam se sviđa komšiluk?
Nedavno ste se doselili. -Prošli mesec. Lepo je.
Ljudi su manje više svugde isti.
Mislim da je to sve.
Izvinite na krađi namirnica.
Niste toliko lepi.
Moram da idem.
Dobar dan, gđo Golt.
Učtiva žena.
Uhvatio sam te. Sad popij mleko. -Koliko?
Popij ovoliko i onda mi možeš reći tajnu.
Ne, ovoliko. -U redu, da te vidim na delu.
Lari, je li g. Altar ozbiljan kao na toj slici na knjizi?
Nije uopšte. Simpatičan mi je.
Mislim da je voljan da rizikuje i pusti me da uradim kuću po svom ukusu.
To je važno, zar ne?
Sa dovoljno novca da ne moram da brinem o vodovodu.
Pravo olakšanje. -Drago mi je što si ostavio lep utisak.
Bojala sam se da nećete naći zajednički jezik.
Kako to misliš?
Ne znam. Mislila sam da ćeš jutros biti mamuran.
Glava mi je još uvek na ramenu. A tvoja, Pitere?
Ozbiljna sam. Znao si da imaš ozbiljan sastanak.
Nekoliko martinija nisu strašna.
Od njih postanem zaljubljen.
Tako misliš. Martiniji ne idu sa s-e-k-s-o-m.
Šta je K-s-e-k-s?
Nije važno. Pij to mleko.
Je li to kao Deda Mraz?
Na neki način, sine.
Da li tata pravi kuću za Deda Mraza?
Ne, dragi, pravi je za pisca. Drago mi je da si zadovoljan, Lari.
Biće veoma uzbudljivo.
Reci "dragička".
Dragička.
Pogodi. -Ispao ti je zub?
Ne, opet sam sinoć piškio u krevetu.
Budi pažljiviji, sine.
Ovo nije bilo na mojoj listi.
Došlo je do male zabune u supermarketu.
Između mene i jedne prekrasne plavuše.
Je li? Koje? -Patrikove majke.
Margaret Golt. Beti mi je pričala o njoj. Kažu da je jako lepa.
Odvukao me je rano kući sa zabave, uz izgovor da je umoran.
Sela sam da gledam televizor. Ali Feliks nije imao mira.
Odvukao me je u krevet.
Tom čoveku je samo jedna stvar u glavi.
Jedem napolju samo da ne dođe kući na ručak.
Pretpostavljam da su svi isti.
Je li Ken takav? -Jeste.
Ima dana kada mi muž užasno dosadi.
Da li ti Ken dosadi?
Nikad. Uvek je zanimljiv.
Žena kao ti.
Tako si lepa da ponekad ne mogu da te smislim.
Matora hobotnica uskoro dolazi kući. Moram da idem.
Drago mi je što smo se upoznali, gđo Vagner. Hvala na kafi.
Svrati kad budeš mogla. -Važi.
Opet ti. Otkud ti moj broj?
Ne. Nikad.
Zvaću policiju ako ne prestaneš sa pozivima.
Margaret, zar Patrik nije trebao da dođe kući do sad?
Doći će uskoro, majko.
U današnje vreme ih dugo drže. Nije kao kad si...
Ako ne želiš da ga sačekaš, nema veze.
Sigurna sam da ti samo smeta. -Volim kad je sa mnom.
Volela bih da ga pustiš da prenoći kod mene nekad.
Postane jako usamljeno u dolini kad si sam.
Sama si, majko?
Ko je maločas zvao?
Jedna komšinica.
Nešto se dogodilo? Izgledaš uznemireno.
Nije ništa. Ako nemaš ništa protiv, imam puno posla.
Ako nekako mogu da ti pomognem... -Malo je kasno.
Interesuje me. Samo želim da... -Odjednom se interesuješ?
Nemoj me osuđivati. Majka sam ti.
Znam. -Da, Margaret, jesam.
O životu i življenju znam više nego što misliš.
Ne sumnjam da dosta toga znaš na tu temu.
Izuzetno si nepristupačna.
Nikad ne mogu da popričam s tobom.
Pitala sam se kada se sve to dogodilo,
kako da ti objasnim kad budeš dovoljno stara da shvatiš.
Kako da ti objasnim šta iskrena ljubav može da uradi ženi.
Naravno, bila je čista i lepa.
Ja nisam drolja. Molim te shvati to.
Nisam drolja.
Ono što se meni dogodilo može se dogoditi bilo kojoj ženi.
Ne želim da slušam o tome.
Znaš li koja je moja želja?
Želim da se jednog dana zaljubiš.
Zaljubljena sam u svog muža, majko.
Da, naravno.
Udala si se za prvog finog momka koji je naišao.
Mama! -Možda sam ja kriva...
Izvini me, majko.
Vidimo se kasnije, Margaret
Dobro jutro.
Mislim da imamo vašu kutiju pahuljica.
Pročitao sam sinoć onu knjigu. -Kako vam se dopala?
Shvatam šta ste mislili. Uskog je pogleda na svet.
Treba mu samo lepa kuća u kojoj će da živi.
Obavezno mu napravite puno prozora.
Upravo idem da bacim pogled na njegovu imovinu.
Želite li da pođete sa mnom? -Ne.
Pomislio sam da bi vas zanimalo.
Zanima me, ali... -Nije daleko.
Ne danas. Hvala vam.
Možda neki drugi put?
Predomislite se.
Gde je? -Bel Er.
Uvek to radite? -Na šta mislite?
Pitate potpunog stranca da...
Čudno je biti u kolima nepoznate osobe.
Ja sam Dejvidov otac.
Bolje vam je sada? -Šta ako nas neko vidi?
Reći ćemo istinu. Da zajedno bežimo u Meksiko.
Da li biste se vratili, molim vas?
Ozbiljni ste? -Da.
Dobro.
Oprostite, ne osećam se prijatno. -U redu je.
Videla sam jednu od vaših kuća.
Onu u "Bolji Domovi i Bašte".
Sviđa mi se otvoreni kamin nasred sobe.
To je koncept arhitekture pećinskog čoveka.
Krov nad glavom, rupa kroz koju gledaš, i vatra kraj koje se šćućuriš.
Neobična kuća.
To je bio eksperiment. -Svidela mi se.
Odisala je snagom i samopouzdanjem.
Gde ste našli taj stari broj časopisa?
Beti mi je rekla da je vaša kuća unutra...
Potražila sam ga juče u biblioteci.
Ovo je glupo. Ne želite stvarno da se vratite.
To je to. -Predivno.
Kapa dole Altaru za odabir mesta.
Nekako je pusto.
Imajte na umu da je Meksiko veoma primitivna zemlja.
Tako je.
Uzmite ovaj kraj i stanite kraj onog kamena tamo.
Pazite na grmlje. -Važi.
Hoće li se toliko prostirati? -Nego šta.
Kako ćete to da uradite? -Šta?
Ako ovde sagradite kuću, stropoštaće se na ulicu.
Privezaćemo je za oblak.
Ostanite tu i čvrsto držite dok ne odem do druge strane.
Razumem, gospodine.
Obožavam miris zemlje. -Takođe.
To bi bilo sve.
Mislite, gotovo je? -To je samo početak.
Kako će izgledati? -Mislim da znam.
Bili ste od velike pomoći. Hvala. -Hvala vama.
Možda je bolje da me ovde ostavite.
Odvešću vas do kuće. -Ne, molim vas. Ovde ću.
Možda ste u pravu.
Može ovde? -Da, hvala.
Drago mi je što sam pošla sa vama. -I meni.
Doviđenja.
Ko ste vi?
I ja sam vas hteo to da pitam. Ja sam Lari Ko.
A, da. Uđite.
Znači, vi ste arhitekta?
Taj sam. -Ja sam Marša.
Zdravo, Marša.
Da čujemo vaše planove.
Gde je Altar?
Genije? Radi. Želite li piće?
Ne, hvala. Malo mi je rano za to. -Neće vam smetati ako se ja poslužim?
Na čemu radi?
"Pad Kamena". Sviđa vam se naziv?
Jeste li oženjeni ili slično?
Da, oženjen sam ili slično.
Sa srećom.
Propuštate mnogo, arhitekto.
Možda oboje propuštamo.
Možda je bolje da kažete Altaru da sam došao.
Pa da mi otfikari glavu? Mislite li da sam luda...
Učinilo mi se da sam te čuo. Dugo si tu? -Tek što sam stigao.
Još si tu? Mislio sam da si odavno otišla.
Teraš svoju inspiraciju? -Važi, luče. Ne želim da ti razbijam iluzije.
Treba ti sva moguća inspiracija. -Idi puštaj zmajeve, hoćeš li?
Doručkovao si? -I ručao.
Ručao? Koliko je to sati? -Više od 15.00.
Ne čudi što mi krče creva. Radim na ovome od 4.00.
Ne ide mi. -Niti će.
Slušaj, Marša, kako god da se zoveš...
Da li bi te ubilo ako bi malo pospremila stan?
Nisam talentovana za to.
Nemaš talenta. Nikakvog.
Nemam? Vidiš, posreći mu se sa dve knjige
i odjednom je važan američki pisac.
Jesam važan američki pisac.
Kritičari ga nazivaju površnim piscem, ali nema šta da kaže.
Kritičare sažvaćem i ispljunem.
Izjeda ga što ga pljuju.
Baš. Plačem na putu do banke.
A sad idi negde i vežbaj skok u dalj.
Ponestalo nam je džina. -Vidim i zašto.
Moram da se otarasim te ispičuture.
Voleo bih da zajedno pogledamo nacrte.
Nikad dosade sa tom malom. Sedi, popij nešto.
Ne, hvala. Latimo se posla. Zakazao sam sastanak sa nekoliko preduzimača.
Jesi li dokučio nacrte?
Bez ikakvih problema.
Drugačija je od kuće koju sam video u časopisu.
Nisi valjda očekivao istu kuću? -Ne znam šta sam očekivao.
Ti si arhitekta, i sam to često ponavljaš.
Šta te je to odjednom spopalo?
Ma, ništa.
Nešto te kopka. Šta je, Rodž?
Pokazao sam nacrte nekim svojim prijateljima.
Kažu da bi samo ludak živeo u takvoj kući.
Ko će živeti u njoj, ti ili tvoji prijatelji?
Nije u tome stvar. Niko ne živi u vakuumu.
Ne želim da ljudi upiru prstom u kuću i govore:
"Onde živi onaj ćaknuti pisac."
Šta želiš? Kuću kao i svaku drugu?
Kuća iz časopisa nije bila kao i svaka druga.
Tu kuću sam projektovao za advokata iz Frezna sa četvoro dece. Ova je za tebe.
Šta ako moja naredna knjiga doživi krah i budem morao da je prodam?
I naredna isto. Šta da radim? Čekam nekog pisca brkajliju od 36 godina
da bane da je se rešim?
Šta želiš? Garanciju da ćeš uvek biti uspešan?
Tebi je svejedno.
Lepa ili ružna, ti dobijaš 10% od izgradnje.
Sa knjigom je drugačije. Te su tu čitaoci, te recenzije.
Da pozovem tvoju devojku da se vrati?
Nju maltretiraj, ja sam isuviše zauzet da izigravam žrtveno jagnje.
Kako to? Diskutujemo o tvojoj kući. -Tvojoj kući, Altare.
Zaboravi.
Pogrešio sam.
Kada sam te upoznao, rekao sam ženi:
"Evo ga tip koji je voljan da proba nešto drugačije."
Ala sam pogrešio. Igraš na sigurno. -Nije tačno.
Ustuknuo si jer se bojiš šta će kritičari da kažu?
Ovo nema nikakve veze sa ušljivim kritičarima!
Znaš, Rodž, obojica započinjemo isto:
praznim listom papira.
Svaki put kad pokušam da igram na sigurno izvisim.
Zato sada radim ono što mi je volja,
i nadam se da će se to što volim dopasti i drugima.
Možda ovo nije sjajna kuća, ne znam.
Možda će neko pomisliti da je čudna,
ali ne možemo svima da udovoljimo.
Govoriš mi da je ovo ono što radim? -Ne znam ja šta ti radiš.
Pročitao sam obe tvoje knjige. Svidele su mi se, ali...
Voleo bih da vidim šta bi se desilo kad bi se stvarno prepustio.
Zar misliš da ja to ne želim?
Onda uradi to. Napiši knjigu koju želiš, dođavola sa kritičarima!
Ne znaš ti.
Znam jednu stvar.
Moraš da otkriješ šta ti je važno.
Ova kuća je meni sada važna.
Nadao sam se da će ti se dopasti, ali...
Ako ti ne dopada, rukovaćemo se i rastati.
Znaš šta? Mislim da je kuća sjajna.
Sigurno? Da ne ispadne da sam te nagovorio.
Da, mislim da jesi. Hvala.
Napravio bih nekoliko poboljšanja.
Znaš, to je čudna kuća. -Ti si čudan lik.
Pogledajmo sobu po sobu.
Zdravo, Megi!
Kako ste me nazvali?
Megi. Što? Imaš nešto protiv?
Nimalo. Kako si ti?
Lepo. Osećam se kao da posedujem južnu Kaliforniju.
Altar mi je odobrio izgradnju kuće.
Naravno, on ne zna da će se skotrljati na ulicu.
To je divno. Čestitam.
Ne bih to mogao bez tvoje pomoći. Dugujem ti proviziju.
Može sladoled, koka kola ili nešto?
Hvala, ali ne mogu. U žurbi sam.
Dugovaću ti.
To će biti jako uzbudljiva kuća. -Hvala, Megi.
Vidimo se.
Margaret, jesi li kući? -Da, eto me začas.
Gde je pošta? -Ostavila sam je na stolu u dnevnoj sobi.
Jesi li tek stigla kući? -Ne.
Zašto se ne obučeš? Gde je Patrik?
Spavaće kod Beti.
Želela sam da budemo sami.
Opraću se i presvući majicu.
Telefon.
Margaret, telefon.
Neka ga. -Možda je bitno. -Ne javljaj se.
Šta ti je večeras? -Molim te.
Telefon još uvek zvoni.
Pada mrak napolju.
Reci mi da me voliš.
Znaš da te volim.
Zar ne misliš da sam lepa?
Naravno. -Zašto onda...
Misliš li o meni kad si na poslu? Kako misliš?
Ne znam. Tebi. -Zamišljaš kako vodimo ljubav?
Ne pričaj tako... -Kako onda misliš o meni?
Ovo je glupo. Dobro znaš šta osećam prema tebi.
Kaži da me želiš.
Želiš li me?
Znaš da te želim. -Onda to kaži, Kene.
Dušo... -Reci mi.
Zar ne želiš da me držiš u naručju?
Margaret, ne možemo samo...
Zašto ne bi... -Molim te.
Izvini što te požurujem.
Čeka me još dva sata posla. Uvek neke izmene.
Daj ti nama nacrt plana i šemu zgrade fabrike.
a Martin će odraditi ostalo.
Zašto se on ne pobrine za sve? -Više je u tvom domenu.
Osvojio si nagradu radeći skoro istu stvar.
Opet se vraćaš na to. -Samo želim da istaknem poentu.
To je poenta. Dosta mi je.
Ne želim da radim jedne te iste dizajnove.
Mislim da će ti lokacija pobuditi interesovanje.
Radim na kući. Sviđa mi se to.
Ne mogu da odem na Havaje.
Nema potrebe za tim, zar ne, g. Bakster?
Nema fotografija predloženog mesta?
Ima i to dobrih.
Volim da osetim teren. Znaš to.
Teren ne predstavlja problem.
Imamo lepu, ravnu parcelu.
Laku noć, g. Bakster.
Šta kažeš, Lari? Mislimo da posao vredi 3.000$.
Mislim da vredi više od toga.
Ono što Lari misli je da počinje da radi...
Ono što mislim je da ću raditi dva posla istovremeno,
i da ću dati sve od sebe na oba. Više od 3.000$.
Koliko želiš?
Mislim da posao vredi 5.000$.
Nije li to malo previše za ovakav posao, dragi?
Mislim da možemo da ti ponudimo 4.000$. Šta kažeš?
Razmisliću, Stene. -Šta ima da razmišljaš?
Zar ćete pregovarati kao trgovci?
Dopadaš mi se, Iv. 4.500$. Gornja granica.
Jesmo li se dogovorili? -Dogovoreno.
Hvala puno na večeri. -Molim. Zvaću te u ponedeljak.
Hoćeš li poslati slike? -Čim mi padnu šaka.
Zašto sam se upecao u zamku da radim nebitni...
Zamku? Kako to misliš?
Šta misliš da se dogodilo? Znala si da ne želim taj posao.
Ništa nisam znala. -Šta misliš zbog čega sam napustio firmu?
Počeo sam da se osećam kao mašina koja štanca neslane šale.
Opet sam prisiljen da radim posao koji ne želim.
Ne pruža nikakav izazov. Bilo koji arhitekta može da ga uradi.
Ja te nisam prisilila ni na šta.
U pravu si, dušo. Veliki sam dečko. Mogao sam da odbijem.
Imaš li predstavu šta pokušavam da radim?
Očigledno ne. Ja sam samo dosadna domaćica.
Misliš li da mi imponuje što mi je bedna nagrada,
koju sam osvojio pre osam godina, vrhunac karijere?
Pričaš kao da je se stidiš.
Više nisam čudo od dečaka.
Lari, tako ti Boga.
Vreme ne miruje, ili se menjaš ili umireš.
Hoćeš li mi tačno reći kako će te ovaj posao ubiti?
Znam da sam glupa, ali ne razumem.
Bar jednom pokušaj da razumeš.
Nisam želeo ovaj posao jer želim da se fokusiram na Altarovu kuću.
To je ono što želim. Nešto što me uzbuđuje.
Želim da se izrazim kao arhitekta.
Pući ću ako to ne uradim.
Razumeš li šta pokušavam da kažem?
Razumem, ali šta ide posle Altarove kuće?
Trebalo bi da budemo zahvalni g.Baksteru na dodatnom prihodu.
Linda. Stigli smo.
Jesu li mališani bili dobri?
Nisu se čuli čitavu noć.
Ko pobeđuje? -Ne znam. Ko igra?
Nema još 23.00. Da obiđem Pitera pre nego što odem?
Ja ću. -Laku noć, Lari. -Laku noć, Henk.
Sestro, postoji jedan problemčić.
Tata?
Zašto si budan? -Je li vreme za školu?
Ne.
Mama i ja smo upravo došli. Nastavi da spavaš.
Tata, večeras je Piter petljao po mom gramofonu.
Slomio je iglu i ogrebao ploču.
Kada sam pokušao da ga sprečim, gađao me je kockom
i zamalo razbio prozor.
Kada sam to rekao Lindi, rekla mi je da je to bila nesreća.
To nije bila nesreća, tata.
Popričaćemo sa njim. -Treba da ga istučeš.
Smislićemo nešto ujutru.
Vrati se na spavanje.
Dejvide? -Da, tata?
Odvešću te ujutru do stanice. -Važi.
Imaš li dovoljno olovki?
Sad će da naiđe.
Eno ga. Požuri, Patriče!
Stigao si.
Hvala. -Idem ponovo na parcelu. Hoćeš sa mnom?
Ne, hvala.
Pođi sa mnom. -Ne.
Želim ponovo da te vidim.
Zašto? Čak me ni ne poznaješ.
Želim da te upoznam. Kad možeš da se izvučeš?
Ne mogu.
Kada? -Ne želim.
Kada? Sutra naveče?
Ne. -U četvrtak naveče?
Molim te nemoj da misliš...
20.00? -Gde?
Požuri, neko nas može videti.
Ima jedan lokal na plaži na putu za Malibu. Zove se "Albatros".
Jesi li siguran da želiš da me vidiš?
Da. Ti?
Nisam baš sigurna.
20.00.
Patrik čvrsto spava.
Kad se vraćaš? -Oko 23.00, 23.30.
Ne znam. Znaš kakve su žene kad se okupe.
Znam.
Ako želiš, ostaću... -Ne budali. Idi.
Ne moram da idem.
Možemo da nađemo dadilju i izađemo negde.
Trebam da pregledam gomilu papira. Idi i lepo se provedi.
Šta ako treba da se vidim sa drugim?
Kako da ne.
Da li bi bio ljubomoran? -Naravno da bih bio ljubomoran.
Ali, misliš da je to nemoguće.
Ti si moja žena.
Dešava se, znaš. -Ne nekom kao ti.
Nisam drugačija od drugih.
Imam ista osećanja, strast...
Ne govori tako. -"Strast" nije pogana reč.
Molim te, znaš da ne volim da te čujem da tako govoriš.
Hajde.
Lepo se provedi.
Ako ne budem budan kad se vratiš, vidimo se sutra.
Ćao, Megi. -Ćao.
Mislio sam da nećeš doći. -Rekla sam da hoću.
Da sednemo?
Je li bilo problema? -Ne.
Nemojmo o tome, molim te.
Jesi li za piće? -Može.
Konobar. Šta ćeš?
Svejedno mi je. Šta ti piješ? -Martini. -Može.
Konobar, molio bih dva martinija.
Ovde je dupke.
Ne moramo da brinemo. Daleko smo od kuće.
Talasi su divni, zar ne? -Prelepi su.
Našao sam preduzetnika za Altarovu kuću. Zove se Dilabia.
Počinje iduće nedelje.
Grize me savest. Tebe?
Da.
Želiš li da odeš?
Ne.
Bojao sam se da se ponovo ne premišljaš.
Hvala.
Oprostite. -U redu je.
I on je nervozan.
Voliš masline? Ja ih obožavam.
Zašto me zoveš Megi? -Zar te ne zovu svi tako?
Samo ti.
Sjajno, biću jedini na celom svetu koji te tako zove.
Smešno što me tako zoveš.
Pretpostavljam zato što je ružno ime.
Ali ga ti činiš lepim.
Otac me je zvao Megi.
Koje te je omiljeno ime?
Imam ih više.
Tili, Zelda, Lizi, Brunhilda...
Blesavo se smeješ.
Sviđa mi se. Trebalo bi češće da se smeješ.
Želim da se smejem.
To je vrlo senzualan smeh.
Lari.
Samo sam želela da ti izgovorim ime.
Čemu nazdravljamo?
Svemu. -Na primer?
Svemu što nas čini živima.
Ne žele li svi to?
Šta ti želiš?
Želim da vodim ljubav sa tobom.
Znaš li kako se trenutno osećam?
Da sam...
Izvini, ne mogu.
Nemoj.
Molim te nemoj.
Ne započinji ovo. Ako započneš...
Ne ljubi me, molim te.
Ako me poljubiš, ja...
Da.
Mama.
Mogu li dobiti još mleka?
Šta Altar želi ovaj put? -Misli da radna soba nije dovoljno velika.
Brzo ću, draga.
Ostavi njegov broj, u slučaju da zatreba.
Nije zaveden.
Ostaviću ga kraj telefona.
Laku noć, draga. -Laku noć, dragi.
Ne verujete mi, g. Ko?
Morate lično da se uverite?
Ne verujem nikome sa kožnim zakrpama na laktovima.
Spašću na prosjački štap.
Trebao sam barem još 5.000$ da tražim. -Ne plači meni.
U crkvi samo plačem.
Biću primoran da ga zbrzam.
Nećeš meni.
Ti si trubač koji svira pesmu onako kako sam je napisao.
Bez mene se vaša pesma ne bi ni svirala.
Ja sam vrlo važan faktor. -Dobro.
Ja ću.
Ne mogu sada.
Možda za nekoliko sati.
Ćao.
Ko je to bio? -Beti Anders.
Da li si ubio nekog?
Ne znam. Teško je reći kad svi istovremeno pucaju.
Znam.
I Ken je isto to rekao. Bio je u pešadiji.
Jedino dobro sa vojskom bili su ljudi koje sam upoznao.
U mojoj jedinici je bio jedan mađioničar. Čuvao je...
Kako si upoznao Iv? -Na plesu.
Čuvao je sve svoje trikove u ormariću.
Jednog dana je došao komandant sa glavonjama...
Dobro pleše?
Da, dobro pleše. -Ja mrzim da plešem.
Kad si je upoznao?
Za vreme služenja, na odsustvu.
Da li ti je odmah zapala za oko?
Jeste.
Ljudi se ne rađaju venčani.
Upoznaju se, zabavljaju, vere...
Ceo prirodni tok koji ste ti i Ken...
Zašto pričamo o ovome?
Voliš je puno, zar ne? -Daj, Megi.
Bolno ti je da pričaš o njoj? -Ne, ali ne vidim svrhu.
Je li jako pametna? -Jeste.
Misliš li da je lepa?
Koje je sledeće pitanje? "Je li bolja od mene?"
Pitaj, slobodno.
Nikad te to ne bih pitala.
Što da ne? Pitala si sve ostalo.
Biće da se bojim odgovora.
Ne trebaš se ničega bojati. Nikada.
Poljubi me.
Šta to radite, momci? Smišljate kako da me ojadite?
Ćao, Rodž. -Dafni, Lari Ko. -Kako ste? -G. Labia.
Hoćeš njen broj?
Svi već imaju moj broj. -Znam.
Ovo je baš uzbudljivo. -Ne obraćajte pažnju na nju.
Partija "dama" je uzbudljivija. Noge da svisneš.
Koliko me košta ova grupica trčkarajućih dabrova?
Nedovoljno, g. Altar.
Izgleda kao veliki zatvor.
Ti si kralj Mida, sećaš se?
Počinjem da se osećam kao tvoj zaštitnik.
Jednom rukom uzimam novac od izdavača,
drugom ti ga dajem. -Kako napreduje knjiga?
Završio sam je prošle nedelje.
Rodž mi je dao da pročitam najbolje delove. Divna je.
Kao poezija.
Mogu li pogledati vašu kuću, g. Ko?
Svakako. -Možeš pogledati moju kuću, dušo.
Znaš li ulaz u trpezariju?
Zar ne može da sačeka do sutra? Nisam te očekivao danas.
Kasnim. U redu?
Šta je, plavuša ili crnka? -Nijedno.
Ćelav i ima 50 godina. Još jedan potencijalni zaštitnik.
Šta je, ne sviđa ti se više kuća?
Kakvo je to pitanje?
Teško je biti entuzijastičan sam.
Izvini, Rodž. Možeš li sutra da navratiš?
Analiziraćemo svaki detalj,
i diskutovati o problemima.
Imam nekoliko ideja. -Bez ideja, kad te molim.
Vidimo se sutra. -Ovo je skupoceno drvo.
Mislio sam da ugradim roletne sa spoljne strane
kako bi se isticale.
Zar ne mrziš ljude koji crtaju po stolnjacima? -Da.
Dakle, moći će... -Kako to briješ?
Koje?
To. -Prosto.
Imam mali brijač sa cilindričnim sečivom.
Stavim ga ovako i brzo se obrijem.
Mene si našao.
Obećala sam Kenu da ću ga zvati.
Odmah se vraćam.
Gde ste ti i Hari otišli sinoć? -Bili smo u jednom novom lokalu.
Želiš li ti nešto? -Beži, bre!
Slušaj, Margaret... -Dama je sa mnom. Bolje produži.
Ti nisi njen muž. Kako bi bilo da nestaneš?
Koji je tvoj problem?
U redu.
Gotovo je.
Sve je gotovo.
Jesi li dobro?
Dobro sam.
Bolje da odemo odavde.
Šta je želeo?
Kako je znao tvoje ime? -Nije.
Oslovio te je sa "Margaret". -Loše si čuo.
Čuo sam ga. -Nikad ga pre nisam videla. -Kako je znao tvoje ime?
Šta znači "Sve je gotovo?" -Možemo li prestati sa ovim?
Šta je, Megi? Je li istina tako strašna?
Stvarno želiš da znaš?
Da. Želim.
Dobro.
Bilo je to letos.
U julu.
Ken je bio na poslovnom putu, a Patrik je ostao sa mojom majkom.
Bila sam sama.
Zaboravi. Nemam prava da znam.
Ali moraš da znaš, zar ne?
Tog dana je bilo pakleno vruće.
Sedela sam ispred kuće kada je kamion prošao.
Vozač mi je mahnuo i nasmešio se. Uzvratila sam mu osmeh.
Vozač? -Da, vozač.
Došao je sutradan.
Peglala sam odeću, pozvonio je i tražio čašu vode.
Nisam videla ništa loše u tome. Ušao je unutra i ostao neko vreme.
Bilo mi je drago što imam s kim da pričam.
Rekao je da vozi kamion za oca.
Imali su tepih servis. -Šta se desilo?
Poljubio me je.
Stajali smo na vratima i opraštali se.
Iznenada me je zgrabio, sav drhteći.
Toliko frke ni oko čega.
Ima još.
Nakon što je otišao spremala sam se za spavanje.
Bila sam u krevetu kad me je on zvao.
Rekao je da dolazi.
Odgovorila sam mu da je lud i da ću zvati policiju.
Ali rekao je da dolazi. -Zašto nisi pozvala policiju?
Imam malog sina.
Zaključala sam sva vrata.
Uzela sam pilule za spavanje i... -Pilule za spavanje?
Uzela si ih uprkos tome što si znala da dolazi?
Želela sam da spavam, da se sakrijem.
Nastavi.
Skoro da sam zaspala kad sam čula njegova kola.
Zvonio je, ali nisam odgovorila.
Pilule su počele da deluju.
Onda sam ga čula kako pokušava da otvori vrata od kuhinje.
Čula sam ih kako se otvaraju.
Rekla si da si ih zaključala.
Jesam, ali nekako je ušao unutra.
Dozivao me je iz kuhinje.
Ležala sam nepomično.
Onda sam čula njegove korake u mojoj sobi.
Nisam mogla da se pomerim.
Pokušala sam da mu se oduprem.
Pokušala sam. Razumeš?
Ne razumem. Zašto si uzela pilule?
Želela sam da zaspim, da se sakrijem. -Zašto si ostavila otvorena vrata?
Mislila sam da su zaključana. -Vrata su ili zaključana ili nisu.
Želela si ga u kući.
Želela si da te nađe.
Uzela si te pilule da otupiš savest.
Priželjkivala si to što se desilo.
U redu, Lari. Želela sam ga.
To je ono što želiš da čuješ, jelte?
Želela sam ga.
Ti...
Hoćeš li doći da rešiš ovo?
Pit i Dejvid su se pokoškali,
a ja ne mogu sad da se bakćem s njima. -Dolazim odmah.
Ubiću ga, tata.
Uništio mi je ceo model. Pravio sam ga tri dana.
Ne brini, očistiću ti ga. -Uvek to radi.
Piter je mlađi od tebe. -Znam, ali ima svoje igračke.
Dajte ti da se igraš njima, zar ne? -Da.
Nauči da deliš stvari s njim.
Lari, reci Iv da me pozove.
Hajde, deco.
Da? -Zdravo, ja sam Lari Ko.
Moja supruga nije jutros videla gđu Golt na stanici,
i zamolila me je da proverim je li sve u redu.
Ja sam Margaretina majka. Uđite, g. Ko.
Margaret je sinoć dobila groznicu. Došla sam da joj pomognem.
Žao mi je što to čujem.
Kažete da ste komšije? -Da, živimo u istoj ulici.
Patrik i moj sin idu zajedno u školu. -Lepo.
Slobodni ste danas? -Ne, ja sam arhitekta.
Radim od kuće. -Kako zgodno.
Ko je, majko? -Gospodin Ko, draga.
Uđite. Želite li kafu?
Hvala, to bi bilo divno.
Izvini, Megi.
Lari, moraš da znaš...
Ne moram ništa da znam.
Volim te.
I ja tebe volim.
Želim da te poljubim.
Preneću ti virus. -Briga me.
Kada ću te videti? -Hoćeš li biti dobro?
Dobro sam sada.
Nisam znala kakvu kafu pijete, pa sam donela sve dodatke.
Šta stavlja, Margaret? -Samo... -Samo mleko.
I tebi se desilo?
Da, majko. I mene je snašlo.
Znaš kako da čitaš plan. Zid nije tako dizajniran.
Do pola je završen. -Moraćeš da ga srušiš.
Ima li koga kod kuće? -Zdravo, dušo.
Stanite, momci. -Je li sve u redu?
Došla sam da obiđem muža na poslu.
Kako ti se sviđa? -Predivna je, dragi.
Šta je ono? -To je Altarova radna soba.
Ne sećaš se. Na nacrtima je bila na prvom spratu.
Mislim da je interesantnija gore. -Čudesna je! Kakav pogled.
Kako se penje gore? -Ovo je stepenište.
Stepenice sa ove strane vode u radnu sobu, a sa ove
a ove u spavaću sobu. Sve će biti u obojenom staklu.
Ovo je sada najuzbudljiviji deo.
Jesi li zadovoljan postignutim do sad? -Da, lepo ide.
Pokazaću ti ostatak. -Ne mogu sada.
Imam dosta obaveza. Večeras pravimo zabavu.
Zabava? Kojim povodom.
Nema povoda. Palo mi je na pamet jutros kad si otišao.
Cele nedelje radiš na ovome, a petak je veče...
Mislila sam da bi bio red da se malo provedemo i da se opustiš.
Zato organizujem zabavu.
Ne zameraš? -Taman posla. Dobra ideja.
Malo sam zatečen samo.
Zamolila sam Feliksa da sačuva dobre šnicle. Počela sam već da zovem ljude.
Drago mi je što ne zameraš.
Moram da zovem još ljudi i pokupim neke stvari.
Kuća je prelepa, dragi.
Videćemo se kasnije. -Zdravo, draga.
Nemoj kasniti večeras. -Neću.
Halo? -Je li to Margaret Golt?
Da, ja sam. Ko je to? -Ovde Iv Ko.
Halo? Margaret? Da li ste na vezi?
Da, tu sam, gđo Ko.
Je li sve u redu? -Dobro sam.
Beti Anders vas često spominje,
odavno planiram da vas pozovem.
Konačno jesam. Pitala sam se
da li bi i vaš muž došli večeras kod nas na zabavu.
Pozvala sam neke prijatelje.
Sigurno poznajete neke od njih, bilo bi nam drago kad bi došli.
To je jako lepo od vas, ne znam da li ćemo naći dadilju.
Mogu vam preporučiti neke, ako želite.
Ken je jako probirljiv po tom pitanju.
Razumljivo.
Hoćete li doći ako nađete dadilju?
Pitaću ga.
Možda ima druge planove. -Pokušajte.
Ako budete mogli, dođite u osam. -Dobro.
Doviđenja, Margaret. -Doviđenja.
Laku noć, g. Bakster. -Laku noć, Dejvide. Lepo spavaj.
Laku noć, tata. -Laku noć.
Pij, Stene. Izgledaš umorno. -Nije ni čudo.
Poslednja dva meseca putujem poslom na Havaje.
Izgleda lepo.
Šema koju si uradio je sjajna.
Drago mi je što ti se sviđa. -Ispostavilo se da je to samo početak.
Nešto novo se pojavilo.
Mislim da nam je mahom ponuđeno zbog tvog rada.
Šta to? -Samo grad. -Molim?
Izgradiće se grad na Havajima.
Zamenićemo 4.000 hektara džungle gradom.
Fantastično. -Kuće, putevi, industrijski parkovi, mostovi...
Kao što je Sert to uradio u Južnoj Americi u manjem obimu.
Kako ti to zvuči? -Kao san svakog arhitekte.
Poslaćete Martina?
Nije dorastao tome. Želimo da ti rukovodiš projektom.
Ja?
Pa? -Ne znam šta da kažem.
Ostao sam bez teksta. -Samo reci da hoćeš.
Cenimo da će nam trebati pet godina planiranja.
Ovo će ispisati anale arhitekture.
Ne mogu da ti opišem koliko smo zahvalni.
Moj brat je rekao da je tvoj plan originalniji
nego bilo šta što je Bauhaus ikad dizajnirao.
On nije neko ko upućuje pohvale. -To znači biti odsutan na duže.
Od čega odsutan? Povešćeš Iv i klince.
Oduševiće se Havajiem, i meni će biti drago što ste tamo.
Znaš koliko volimo Iv.
Učini mi uslugu. Ne spominji ovo Iv.
Hteo bih to lično da joj kažem. -Naravno, razumem.
Hoće li te šnicle već jednom?
Još malo. -Ne dok svi ne stignu.
Nadam se da valjaju, Felikse. -Lično sam ih isekao.
Još jedan martini i mislim da će Remzi početi sa svojim čuvenim šalama.
Dragi, već si upoznao Margaret. -Kako ste?
Niste upoznali mog muža, Kena. -Drago mi je.
Hoćeš li im doneti pića? Odložiću vam kaput.
Mislim da znate sve prisutne.
Imamo li liker od mentola? -Mislim da je negde dole.
Kako ide tamo? -Zašto ne dođeš i vidiš?
Hoću. Nakon ove ture, svi su prepušteni sebi.
Lakše malo s tim.
Ovi mi je prvo piće večeras. -Želim da budeš trezan.
Trezan sam kao sudija. -Neka tako i ostane.
Zašto? -Pogađaj.
Ako želite travnjak poput golf terena, morate da radite na njemu.
Znate li šta mrzim? Korov.
Našla sam liker od mentola. Nisam bila sigurna da li ga imamo.
O čemu pričate, devojke? -Ženske teme.
Volim lepe ljude.
Sve žene ovde isto izgledaju.
Nose suknje od tvida, džempere i bisere oko vrata.
Ona Soren što živi pored nas...
Verujem da nosi steznik do vrata.
Ne razlikujem ih.
Želim da usrećujem ljude. -Felikse, šta mogu da učinim za tebe?
Ništa, hvala puno.
Jesi li srećan? -Da, hvala.
Sledećeg jutra, gazda cirkusa priđe konju i kaže:
"Šta to čujem za tebe i zebru?"
Konj će iznenađeno na to:
"Zebra? Mislio sam da su to pidžame."
Ni prvi put mi nije bio smešan.
Koliko godina vam ima sin?
Vršnjak je sa vašim.
Nije li to lepa slika? -Jeste.
Lari je dizajnirao kuću za umetnika.
Izvinite, gđo Golt. Jeste li za ples?
Recite mi nešto. Kako to da vaš travnjak nema korova?
Pokušao sam šest različitih herbicida i opet mućak.
Čak sam probao i ovu novu stvar koja je 90%...
Koga je briga za korov?
Nije me briga ako uništava i travnjake po celom kraju!
To je činjenica.
Kuća može iznenada da se sruši na nas,
a vi želite da pričate o korovu.
Ono što vama treba je još jedno piće. Dajte čašu.
Nazdravićemo za sav korov ovog sveta.
...odveo mališana u sobu,
i dobro isprašio po turu.
Moj muž ne toleriše takav jezik. Ni od deteta.
Teško je znati šta raditi sa njima.
Muškarac radi čitav dan. Dođe kući sav umoran i nikakav,
još treba da bude i dobar otac. -I dobar suprug.
To je lakši deo. Margaret razume mušku ćud.
Deca ne mogu. -Da li ste vi ćudljivi, Kene?
Ne preterano. Smatram da sam dobar muž.
Do sad nije bilo žalbi.
Ćao.
Šanker mi je rekao da da ovo dami.
Uz pozdrave.
I ovo.
Hvala.
Zašto si došla?
Morala sam.
Jesi li ljut?
Da li je to bitno? -Jeste, ali svejedno bih došla.
Dakle, ovde radiš?
Da, ovde mi najviše nedostaješ.
Lari, molim te.
Megi, želeo sam da ti kažem...
Jesi li ikad sagradila grad? -Ne.
Ni ja.
Nije li to prava šteta?
Jesi li ikad bila na Havaje?
Bolje prestani da piješ.
To i Iv kaže.
To je neverovatno, zar ne?
Ona je divna. Sviđa mi se.
Želim da te zagrlim. -Nemoj, molim te.
Želim da kažem...
VOLIM TE
Tu si, Margaret. Ken te traži. Želi da ide kući.
Hvala ti puno, Felikse.
Laku noć. Lari. Zabava je bila sjajna. -Laku noć.
Laku noć, Felikse. -Laku noć, Margaret.
Lepa žena.
Da, jako lepa.
Uvek sam ti zavidio na tome što radiš od kuće.
Ćao.
Ćao. Ko si ti?
Gde je mama? -Ispred je.
Hoćeš da je pozovem? -Ne, nema veze.
Nisi mi rekao kako se zoveš.
Piter Ko. A vaše?
Megi. -Lepi ste.
Vidimo se uskoro, Lari.
Navratite nekad. -Hoćemo.
Najbolja stvar kad si domaćin je
što ne moraš da voziš na kraju večeri.
Ima svoje prednosti.
Laku noć. -Divno sam se provela.
Lari, zabava je bila fenomenalna. -Hvala.
Laku noć, Margaret. -Laku noć.
Milo mi je što ste došli.
Doviđenja.
Isto je i sa radom od kuće.
Dele te tri minuta od kuhinje. To je život.
Imaćeš i priliku da gledaš povorku.
Kakvu povorku? -Veliki marš američkog društva.
Sigurno znaš ko ih predvodi.
Ko? -Žena.
Nemaš baš visoko mišljenje o ženama.
Volim ih. Sve do jedne.
Ali sve su iste. Žele romantiku.
Nema ništa romantično u šonji u pidžami.
Ti i ja smo komadi nameštaja u našim domovima.
Ali u susednim domovima smo heroji.
Momak kao ti, koji radi od kuće, ima neograničenih mogućnosti.
Da. Često sam kod suseda.
Ljupka dama od 60 leta živi pored. Popijmo kafu.
Znaš ti o čemu pričam. Lovci na romantiku.
Vrebaju na svakom ćošku.
Gde postoji domaćica, tu je i potencijalna ljubavnica.
Otkud ti to znaš? Ne voliš ni bezobrazne šale.
Objektivan sam.
Društvo kaže: "Felikse, ti si čovek za jednu ženu."
Ja kažem: "Naravno da jesam". Znaš šta, Lari?
Lažem. I ti lažeš. Svi lažemo.
Na šta ciljaš? -Ni na šta.
Samo posmatram ljudsku narav.
Plavuše sigurno obleću oko momka poput tebe.
Jašta, rasterujem ih usranom motkom.
Mani se usranih motki.
Pobrini se da ne nađe plavu dlaku u kolima.
Iv je crna, ako se sećaš.
I pazi da ne ostanu opušci sa tragom karmina u pepeljari.
Ili možda dotična plavuša ne puši?
Navrzao si se na pogrešnog. Srećno sam oženjen sa dvoje dece.
Naravno, svi smo srećno oženjeni sa dvoje dece.
Kakve to veze ima sa tvojom plavušom?
I ona je srećno udata, možda sa jednim detetom, a?
Sve ih volim. -Šta to radiš, Felikse?
Ja sam ugledni bivši mesar, sa čistom savešću.
I moja je. Laku noć.
Uvređenost je dobar štos,
ali je amateri često preuveličavaju.
Profesionalac uspostavlja standardno ponašanje kući
i ama baš nikad ne odstupa od njega.
Nema razmena pogleda kad je žena na istoj zabavi,
nema odlazaka u kuhinju na poljubac na brzaka.
Dečije stvari.
Profesionalac nikad ne rizikuje.
Ti rizikuješ sada.
Odalamiću te po gubici. -Čisto sumnjam.
Onda bi morao da kažeš Iv da smo pričali o plavuši.
Iv je blizu da i sama nanjuši nešto.
Primetio sam njeno zabrinuto lice.
Zato je i priredila ovu šaradu.
Da vrati odbeglog muža kući.
Poslušaj moj savet i vodi ljubav s njom kad svi odu.
Dosta je bilo. -Ne brini, Lari.
Čuvaću tvoju tajnu.
Ja sam samo bivši mesar.
Niti vidim, niti čujem, niti govorim.
Ti i tvoja plavuša nemate razloga za brigu.
Ne znaš o čemu govoriš. -Ne znam?
Laku noć, Lari. Lepa zabava.
Šta nije u redu? -Ništa. Kako to misliš...
Nešto nije u redu. Reci mi šta. -Rekoh da nije ništa.
Ne želim da započnem svađu.
Ni ja.
Moji roditelji idu u Palm Springs za vikend.
Mislim da ću ići s njima.
Misliš, sama? -Da, sama.
Želim da razmislim o nekim stvarima.
Smeta li ti? -Ne, ako želiš da odeš.
Želiš li da odem sama?
Ne bih sad o tome. -Molim?
Ništa. Naravno, idi, draga.
Ovo je moj mlađi brat, Piter. -Zdravo, Pitere.
Zdravo, Megi.
Je li Iv sa tobom? -Nije, otišla je u Palm Springs.
Na koju vožnju želite sad? -Onu.
Dobro. Idemo. I tebi se ide na tu?
Imaš kartu, Pat?
Lepo izgledaš.
Zašto je otišla? Nešto se dogodilo?
Ne, samo je želela malo da se odmori.
Hoće li ti uzvratiti istom merom? -Kako to?
Možda će te pustiti da odeš na neko vreme. -Možda.
Voleo bi to, zar ne?
Drži se, Pitere.
Nisi mi odgovorio. Šta se dešava?
Ono što smo očekivali pre ili kasnije.
Feliks zna za nas.
Siguran si? -Jesam.
Onda ćemo morati da budemo pažljiviji.
Ne verujem da će praviti probleme. Muškarci ne tračare.
Ne radi se o tome. Ko će sledeći saznati?
Zar ne shvataš šta se može desiti?
Ova priča može eksplodirati i povrediti puno ljudi oko nas.
Ne želim nikog da povredim.
Naravno da ne. Zato moramo da znamo kuda idemo.
Moramo doneti odluku. Ne možemo više ovako.
Ne govori tako.
"Ne govori tako"? Moraćemo kad tad da se suočimo s tim.
Želim da sve ostane onako kako jeste. -Da tapkamo u mestu?
Da se vrtimo u krug kao ona vrteška?
Želiš li da prekinemo?
Želim da počnemo. -Počelo je.
Mora ostati tačno kako jeste.
Ne misliš to. -Mislim.
Osećam se kao da pričam sa strancem.
Možda i pričaš.
Možda je bolje da se ne viđamo neko vreme.
Ako je to ono što želiš.
Hajde, vožnja je gotova.
Prvo si rekao 17. a sada si odložio za 28.
A sada ponovo odlažeš. -Budi razuman.
Ljudi mi rade vikendima.
Ne zanimaju me tvoji problemi. -Veruj mi...
Obećao si da će biti spremno dok Altar ne završi knjigu.
To je sredina sledećeg meseca.
Želim potvrdu do tada, bez izgovora.
Daću sve od sebe. -Moraćeš i više od toga.
Dajem ti krajnji rok.
Zašto si tako nervozan? -Ja sam temperamentan umetnik.
Pokušavam da te smestim u kuću na vreme.
Par dana više ili manje ne prave razliku.
Šta je to? -Izgled korica moje nove knjige.
Lepo je.
Počeo sam da se znojim. Uskoro će izaći recenzije.
Jesi li napisao knjigu koju si želeo? Dopašće im se.
Rodž. -Da?
Ne bih da zabadam nos gde mu nije mesto, ali jesi li dobro?
Jesam, nešto mi se mota po glavi. Biću dobro.
Znaš gde živim. -Hvala. -Rodž, gladna sam.
Ješna je. Uvek gladna.
Ipak, fina je mala.
Uredna je. Pere mi čarape, sluša moje glupe viceve.
Možda ću je oženiti. Majka mi je bila uredna.
Dobro jutro, Iv. -Zdravo, Felikse.
Lep dan. -Bajan.
Sve ih voli, Bruse.
Moram da čekam komšije da zovu da bih saznala gde si.
Rekla si da mogu da idem. -Slušaj me dobro.
Imam pametnija posla nego da te jurim po komšiluku.
Razumeš li?
Razumeš li to, Patriče? -Da, mama.
Halo?
Ovde Sten Bakster. -Zdravo, g. Bakster. Kako ste?
Dobro, hvala na pitanju. Je li Lari tu?
Žao mi je, nije. Da vas pozove kad se vrati?
Trebao je juče da me pozove. Imaš li malo vremena?
Naravno.
Lari me je zamolio da ti ništa ne govorim,
ali treba mi odgovor u vezi posla na Havajima.
Izvinite, ne bih...
Naravno, o ovome treba zajedno da odlučite,
ali, ruku na srce, ne razumem njegovo oklevanje.
Tu si. Gde su klinci? -U poseti.
U kakvoj poseti? -Lois Lindzi ih je pokupila.
Sten Bakster je zvao.
Šta je hteo?
Šta je hteo, Lari?
Slušam.
Zašto mi nisi rekao za njegovu ponudu? -Hteo sam da razmislim.
Sam? Mislila sam da smo u braku. -Ne uzrujavaj se.
Zašto si to skrivao od mene?
Nisam, samo sam hteo malo da razmislim.
Koliko dugo? Kaže da ga zavlačiš pet nedelja.
Mislio je da sam ja kriva. -Prestani da vičeš, molim te.
Radiću kako mi je volja.
Ako možeš ovako nešto da sakriješ od mene...
Ne znam... -Važno je.
Želeo sam da razbistrim glavu pre nego što razgovaram s tobom.
Od kad si to počeo da radiš? -Uvek sam to radio.
Bila sam pod utiskom da... -E pa, grešiš!
Nemoj mi govoriti da grešim! Ovog puta ti grešiš!
Kako si mogao da kriješ odlazak na Havaje na pet godina?
Treba prodati kuću, ispisati decu iz škole.
Ne mogu sad da se raspravljam s tobom. Idem kod Altara.
Pričaćemo kasnije. -Ako sad odeš, ne vraćaj se!
Idem i vratiću se. Pričaćemo smirenih glava.
Lari, lafe! Otkud ti ovde?
Jesi li pročitao recenzije? -Izašle su?
Nego šta nego su izašle.
Pokazao sam im svoga Boga.
"Izuzetno, britko, prodorno!"
"Umetničko delo," kažu.
Čestitam. -Ja sam genije.
Sedim i govorim sebi:
"Odlično! Uspelo ti je."
Šta sam dobio?
Čitavog života sam želeo da napišem knjigu
nehajući šta će da kažu. I jesam.
Jedu mi iz ruku.
To sam želeo svih ovih godina.
Ispostavilo se da to ipak nije ono što sam želeo.
Smešno, a? -Daj, Rodže. Napisao si sjajnu knjigu.
Napisao sam briljantnu knjigu.
Sedeo sam ovde sam...
i pio u čast sjajnih recenzija.
Sam samcat.
Šta nije u redu sa mnom, Lari?
Ništa ti nije. Uživaj u uspehu. Trgni se.
To je Lari kakvog volim! "Trgni se!"
Sećaš li se šta si mi rekao kad sam pisao knjigu?
Rekao si: "Odlući šta je važno i uradi to."
Sećaš se toga? -To je bilo odavno.
Ali je istina.
Znaš li šta mi je važno? -Šta?
Ništa.
Mogu samo da briznem u plač zbog toga.
Reci mi, šta je važno? -Prestani.
Koliko ti zavidim.
Imaš porodicu. Znaš za šta živiš.
Naravno da znam.
Znaš šta me čeka kod kuće?
Bomba koja će eksplodirati. Želiš odgovore?
Daj mi ih, i prestani da se sažaljevaš.
Žao mi je. -Neka ti ne bude.
Ne pitaj mene šta je važno, jer ne znam.
Pravi sam folirant.
Imam fioku punu etiketa:
"Arhitekta", "suprug", "otac", "čovek".
Prišio sam ih na odeću, ali mi odelo ne odgovara.
Oduvek sam verovao u čast, čestitost.
Možda su i to samo etikete.
Šta je u pitanju?
Imamo posao koji želim da prihvatim, i ženu koju želim.
Ljude koje ne smem da povredim.
Nisam merodavan da dajem savete,
ali ne gubi glavu.
Nisi izmislio preljubu.
Jesi li ikad bio zaljubljen?
Stvarno zaljubljen?
Želim samo da joj čujem glas.
Najvažnija stvar na svetu sada mi je telefon.
Ima jedan u susednoj sobi.
Ne mogu da podignem slušalicu. -Što?
Ako je podignem, to je početak...
ili kraj.
Nikad nisam bio zaljubljen.
Ali, voleo bih to da osetim prema ženi.
Ako se zaljubiš, ne odbacuj taj osećaj.
Nije ga lako naći.
Izvoli ključeve od kuće.
Osećam se kao da sam dobio bebu.
Znaš šta ću da uradim?
Izaći ću i zaljubiti u prvu devojku koju vidim.
Odvešću je u moju novu kuću, spremiće nam kajganu,
voleće me čak i ako više nikada ne napišem drugu knjigu.
Uradi to.
Bolje da krenem. -Znaš, smešno je.
Upoznajemo se kao stranci, a često tako i rastajemo.
Da, pravo je čudo ako stvarno upoznamo drugo ljudsko biće.
Sviđaš mi se, Altare.
Imam utisak da te više neću videti.
Čuvaj se. -Hoću. I ti isto.
Halo?
Lari, jesi li to ti?
Kako si?
Da.
I ti meni nedostaješ.
Dobro.
Ne znam.
Naprosto ne znam. Moramo da popričamo.
Ne mogu sad. Moram da odem po majku.
Može sutra. Gde?
Stvarno, završena je? Jedva čekam da je vidim.
2.00. Pa ćemo onda pričati.
Volim te.
Beti. -Da?
Idem do Ramzijevih da vidim da li mogu da naoštrim makaze.
Odmah se vraćam.
Zdravo, Iv. Počinje da rominja kiša.
Lari nije kod kuće.
Nisam ni mislio da jeste.
Hteo sam da porazgovaram s tobom.
Nemoj mi zameriti...
Trenutno mi nije do priče.
Neće potrajati.
Zanimalo me je šta si uradila sa onim zdravcima.
Kojim zdravcima? -Onim ispred.
Ti uređuješ baštu? -Da.
Prelepi su.
Beti i ja smo želeli da ih posadimo, ali...
Želeli smo prvo da vidimo...
Kosa ti je drugačija.
Pošla sam da se tuširam.
Neću te dugo zadržati.
Zašto ne pustiš kosu?
Imaš tako lepo lice.
Hvala.
Samo smo sledili uputstvo za setvu i negu cveća.
Kada ste ih posadili?
Ne znam. Valjda proletos.
Zašto ne pitaš Larija kad se vrati?
Lari će se možda zadržati.
Zašto ne skineš traku?
Nemam vremena za ovakve gluposti.
Skini je, Iv.
Tako.
Zar nije bolje?
Bolje da upalim svetla.
Zašto?
Pada mrak napolju.
Baš se smrkava.
Voliš li da gledaš oluje? Ja ih obožavam.
Slušaj, čeka me puno posla.
Je li bilo teško da skineš traku?
Nije. -Je li? -Nije.
Zašto ne skineš...
Hajde, Iv, znam da to želiš.
Marš napolje!
Šta je bilo? -Feliks.
Reci mi, arhitekto, pa čemu se ja razlikujem od tebe?
Našao si ga?
Da.
Sedim i pitam se
zašto je Feliks zaključio da ću biti lak plen.
Znaš li zašto, Lari?
Prosto je.
To objašnjava mnoge stvari. Ne diraj me.
Iv, molim te. -Šta?
Znam.
Pretpostavljam da sam čitavo vreme znala.
Postoji druga žena.
Znala sam.
Želim da odeš iz kuće.
Ne želim te blizu dece. Ne želim da te vidim.
Želim da zaboraviš da sam te volela ili znala.
Želim da odeš.
Idi gde god želiš.
Radi šta god želiš. Idi sa njom.
Idi dođavola. Samo mi se skloni s očiju.
Ne možeš biti srećan ovde?
Je li do mene?
Ako je do mene, želim da mi kažeš u čemu sam grešila.
Mogu da se promenim.
Ne znam šta trebam da radim.
Molim te, ne plači. -Jače je od mene.
Želim da se sve vrati kako je bilo.
Ne shvatam šta se desilo.
Ne znam više na čemu smo.
Ne znam, Iv.
Molim te, pomozi mi, Lari.
Mislim da ne mogu da živim bez tebe.
Molim te.
Nemoj me ostaviti.
Virila sam kroz prozore. Prelepo je.
Dugo se nismo videli.
Znaš li koliko je prošlo?
Da.
Odlazim.
Gde?
Na Havaje.
Izgradiću grad.
Idete svi?
Naravno.
Mora da bude tako.
Ima toliko toga da se kaže...
a istovremeno nema ništa.
Imaš li ključ od kuće?
Imam jedan tu negde.
Ostavio sam ključ ovde za Dilabiu. Gde li je?
Fantastična kuća.
Ima tu nekih stvari koje bih promenio.
Jadni g. Altar.
Ne zna da je u stvari ovo naša kuća.
Znaš li šta bih ja uradio da živimo ovde?
Šta bi uradio?
Sagradio bih jarak oko kuće.
Izolovao od sveta.
Bez prijatelja? Posetilaca?
Niko. Samo ti i ja.
Volim te, Megi.
Znam.
I ja tebe volim.
G. Ko, jeste li to vi?
Zdravo, Frenk.
Mislio sam da svratim i još jednom razgledam.
Megi, ovo je g. Dilabia. -Kako ste? -Zdravo.
Stvarno uživam u ovoj kući.
Nikada ranije nisam sagradio nešto slično.
Moram da proverim neke stvari. Izvinite.
Muž vam je prava ljudina, gđo Ko.
Zbogom, Lari.
Zdravo, Megi.